NETFLIX PREZINTĂ
UN SCHIMB REGAL
DULCIURI ŞI BUNĂTĂŢI DE LA STACY
Crăciun fericit ! Să reveniţi curând !
Sigur. Patiseria dumitale e
cel mai bine păstrat secret din Chicago.
Atunci vă rog să daţi sfoară-n ţară. Multă sănătate !
Cum stăm ? La cinci trebuie să fie la Primărie.
- Eu sunt gata, şefa. - De-asta Kevin Richards
- ... e cel mai bun ajutor de bucătar ! - Termină.
Bine, mai zi.
Tati !
- Dovlecel, cum a fost la dans ? - Bine.
- Facem Spărgătorul de nuci. - Da ?
Mai ai prăjituri zaharisite pentru fina ta preferată ?
Eşti singura mea fină.
Dar am mereu prăjituri zaharisite pentru tine.
Nu-i spui veştile ?
Ce veşti ?
Ştii concursul acela de patiserie de Crăciun ?
- Da. - Cel foarte simandicos,
... de la festivalul din Belgravia ?
Unde sunt invitaţi doar cei mai buni patiseri din lume ?
Şi e la televizor ?
Când te-ai despărţit de Paul, am vrut să te înveselesc.
Am trimis o poză şi reţeta noastră
- ... pentru tortul-castel de Crăciun... - Şi ?
„La cererea Familiei Regale a Belgraviei,
Comisia de jurizare vă invită cu stimă
la Concursul nostru internaţional de patiserie de Crăciun, ediţia nr. 56.”
Poţi să crezi ?
- Plătesc ei tot. - Când e ?
Plecăm vineri.
Kev, nu putem închide magazinul înainte de Crăciun.
Ba putem.
Belgravia e ca-n poveşti.
Stăm într-o căsuţă... Şi au şi un prinţ chipeş.
FAMILIA REGALĂ PRINŢUL EDWARD
Este o onoare doar să fim invitaţi.
Liv... nu-ţi trebuie şi nişte lapte la prăjitură ?
Sigur. Dar, să ne înţelegem,
eu vreau să-l vizitez pe prinţul chipeş.
Poţi fi şi tu spontană măcar o dată ?
Ştii că nu mă pricep la spontaneitate.
Asta ne-ar face reclamă bună !
Poate da, poate nu.
Haide, Stace.
De când te-ai despărţit de Paul, te temi să încerci orice e diferit.
Îţi planifici viaţa la minut.
E bine să ai un plan.
Cândva, John Lennon a zis că viaţa se întâmplă cât îţi faci alte planuri.
Şi nu te poţi contra cu un Beatle ?
- Nu. - E mult de muncă la aşa ceva.
Avem o după-masă să pregătim bucătăria,
şi două zile de odihnă şi vizitat atracţiile.
Poate, dacă ne-ar fi zis mai din timp.
Stace...
Haide.
Nu-i bine să stai singură acasă de Crăciun
şi să-ţi plângi de milă.
Am fost împreună cu Paul trei ani.
Crăciunul era special pentru noi.
E momentul să mergi mai departe.
Nu sunt pregătită.
Crăciun fericit !
Mulţumesc.
Crăciunul sigur e
un moment magic al anului, nu credeţi ?
Da. De-aş avea cu cine să-l petrec !
Uneori, dorinţele de Crăciun se îndeplinesc.
Mă scuzaţi.
Paul ?
Stacy, bună !
- Bună. - Chiar mă gândisem la tine.
- Da ? - Crăciunul trecut ?
- Pensiunea din Vermont ? - A fost frumos, da.
Bună, iubitule.
Îmi pare rău...
- Sunt Taylor. - Stacy De Novo.
Sigur m-a menţionat Paul.
De fapt, nu. Ar fi trebuit ?
- Am fost împreună cu Stacy cândva. - Da.
Dragă, trebuie să ne grăbim să prindem trenul.
Stăm la părinţii lui Paul în săptămâna de Crăciun.
Păi... asta sună...
- Important. - Chiar este.
- Tu ai planuri de Crăciun ? - Da.
Planuri mari. Imense !
Cum ar fi ?
Particip la un concurs de patiserie în Belgravia.
De fapt, ar trebui să mă apuc deja de făcut bagajul.
Ne mai vedem !
Cam atât cu dorinţele de Crăciun...
Încă nu e Crăciunul.
Se pare că mergem în Belgravia.
E chiar casa Clarei din Spărgătorul de nuci !
Da ? Dacă apare Regele Şoarecilor, eu o tulesc.
Hei,
putem trece prin oraş ?
Au un târg de Crăciun uriaş,
cu Moş, spiriduşi, de toate !
Poate luăm şi nişte ciorăpei pentru şemineu.
Trebuie să fim la Wembley la prânz.
Să pregătim bucătăria. N-ar strica să ajungem mai devreme.
Te rog !
Nu eşti cam... ştiu şi eu...
în priză ?
Sunt organizată.
- Avem un program. - Să văd.
Vezi ?
- Scrie: „Distracţie”. - Da.
- Unde ? - Acolo.
Cu cerneală invizibilă.
Ciorăpei !
Mai am şi alţii aici.
Scuze, îmi păreţi cunoscut.
Am mai auzit asta.
Eraţi în Chicago săptămâna trecută ?
Cum să fi fost eu la Chicago ?
Se serbează frumos Crăciunul aici !
E în cinstea nunţii regale.
Prinţul se însoară cu Ducesa de Montenaro
- ... de Anul Nou. - E frumoasă ?
N-am prea văzut-o.
Ducesa se fereşte de obiectivul foto.
Nu permite să i se facă poze.
Poate e doar o persoană rezervată.
Aţi putea s-o mai prindeţi încă.
Am auzit că vizitează studioul unde se filmează concursul regal de patiserie.
E Spărgătorul de nuci !
E Conservatorul de balet pentru copii.
Ce tare ar fi să dansez cu ei !
Poate reuşeşti.
- Serios ? - Am auzit că au un curs de vară.
Putem să privim un pic ?
Vă rog ?
Cinci minute. Mergeţi voi, plătesc eu aici.
Câte unul din fiecare.
Vă grăbiţi ?
Vreau să ajung devreme la Wembley, să ne pregătim de concurs.
Concurez.
Ştiţi cum se spune.
„Viaţa se întâmplă cât îţi faci alte planuri.”
E a doua oară când mi se spune asta.
Poate aveaţi nevoie s-o auziţi.
Sigur.
Crăciun fericit !
Crăciun fericit.
Mai încet !
Uită-te pe unde mergi !
- Cine strigă ? - O turistă, domnule.
Probabil e din State.
Probabil.
STUDIOURILE WEMBLEY
Poş, linguri de măsurat,
făcăleţ, sită şi cratiţă de sosuri.
Sunt toate aici.
Ai făcut lista alfabetic ?
Bineînţeles.
Nu-mi place mânerul ăsteia.
- Luăm alta mâine ? - Da.
Stacy De Novo...
- Ce surpriză ! - Brianna Michaels.
Nu ştiam că vii şi tu.
Am câştigat anul trecut.
Atunci, felicitări !
Tu ce faci pe post de pièce de résistance ?
Pufuleţi à la mode ?
Mie îmi plac pufuleţii.
- Cine eşti ? - Kevin Richards. Lucrez cu Stacy.
Am făcut şcoala împreună, la Le Cordon Bleu.
Brianna era apropiată de unii profesori.
Ştiau că am talent.
Ca atunci când i-ai zdrobit frăguţele profului Kendall ?
Vai, îmi pare tare rău.
Să te ajut.
Mersi, n-am nimic.
Enchantée.
- Părea... - Rea ?
Mă duc să mă spăl.
Îmi cer mii de scuze !
Nu face nimic.
Cine sunteţi ?
Lady Margaret Delacourt, Ducesă de Montenaro.
- Dvs. vă căsătoriţi cu prinţul ? - Da.
Ah, da, aveaţi vizita aceea aici.
Îmi pare rău că v-am acroşat.
De obicei nu-s atât de murdară,
dar particip la concursul de patiserie
şi a fost un accident în bucătărie...
Scuze. Eu sunt Stacy De Novo, apropo.
Încântată de cunoştinţă.
Domnişoară De Novo.
Aţi spus că sunteţi patiser ?
Da. De fapt, am propriul magazin
în Chicago.
Cum ştiţi, mă căsătoresc,
şi aş avea nevoie de o opinie avizată asupra tortului de nuntă.
Din partea mea ?
Patiserul regal de aici are o metodă de lucru anume,
şi nu sunt convinsă că îmi convine.
Când e vorba de torturi de nuntă, mireasa are mereu dreptate.
Aşa este.
Ştiu că e din scurt, dar...
veniţi după-masă la palat, pentru o consultare scurtă ?
O consultare ?
Aş fi onorată.
- Cam într-o oră, să spunem ? - O oră ?
Da, sigur.
Urma să văd împrejurimile cu prietenii,
dar sigur vor înţelege dacă le spun că...
Nu. Nu puteţi spune nimănui despre asta.
N-aş risca să-i ofensez pe Rege şi Regină.
Da, bineînţeles.
- Buzele-mi sunt pecetluite. - Minunat.
Super.
Trebuie să mai fac vreo plecăciune, ceva ?
Nu este necesar.
Super.
Am testat cuptorul cât ai lipsit...
şi pare că n-ai avut noroc cu pata aia.
- Pată ? - De pe şorţ.
Da. Şorţul meu.
Ştii, cred că cel mai simplu
ar fi să-mi cumpăr unul nou.
O secundă, să împachetez,
- ... şi mergem împreună. - Nu !
Adică...
Olivia n-are chef de umblat
după vreo vechitură de şorţ.
Poate ne mai uităm la balet.
Şi poţi întreba cât costă cursurile de vară.
Liv, ştii că nu ne permitem aşa ceva.
Ne vedem la căsuţă într-o oră, bine ?
S-a făcut.
Mi-aş dori să te combini cu Stacy.
Eu şi Stace suntem prieteni din liceu.
Dacă erau scântei, ieşeau până acum.
Poate nu te străduieşti destul.
Mi-e cea mai bună prietenă. Ştii asta.
În plus, e cam prea în priză.
- Pentru unul ca mine. - Oamenii se schimbă.
Nu atât de mult.
E de necrezut !
Crezi c-am putea fi rude ?
Acum trei generaţii, vărul stră-străbunicii dvs., Cecil,
a fugit din ţară după un flirt cu o vulgară americancă divorţată.
Se zvonea că Cecil s-a stabilit în Statele Unite.
Fiica lui s-a căsătorit cu un bărbat numit De N'Ofrio.
Familiile au pierdut legătura.
De N'Ofrio, De Novo... e posibil.
Stacy, cred că ne era destinat să ne întâlnim.
Nu crezi ?
Nu le am cu destinul,
dar mă bucur să ajut cu tortul.
Am nevoie de o favoare,
dar n-are legătură cu patiseria.
Ce fel de favoare ?
Doreşti puţin ceai ?
Sigur.
De Anul Nou trebuie să mă mărit cu Prinţul Edward,
dar nu ştiu nimic despre oamenii de rând de-aici.
Sau despre viaţa obişnuită de aici sau din alte părţi.
Deci... vrei să te învăţ cum să fii obişnuită ?
Nu. Vreau să fiu în locul tău.
- Să facem schimb de locuri. - Schimb ?
Să devin tu, şi tu să devii eu.
Mai taci... !
Doar pentru două zile.
Nu ar observa nimeni.
Cred c-ar observa logodnicul tău !
Edward pleacă diseară, se întâlneşte cu ambasadorul spaniol.
Nu se întoarce până poimâine.
Deci n-ai avea treabă cu el deloc.
Nu pari prea entuziasmată de nuntă.
Părinţii mi-au spus că măritişul e o chestiune de datorie,
de alianţe între naţiuni.
Acum, că nu mai sunt, nu-i voi dezamăgi.
Deci e un fel de măritiş aranjat ?
M-am întâlnit cu Edward de două ori înainte de logodnă.
Nu este neplăcut, ci doar foarte...
formal.
Are, cumva, o limuzină cu dichis ?
Cred că da, de ce întrebi ?
Nu contează.
Uite... singurul lucru de pe agenda mea este mic-dejunul cu Regele şi Regina.
În restul timpului, te poţi relaxa chiar aici. Te rog.
Dacă-ţi pot oferi ceva...
absolut orice.
Cunoşti pe cineva la Conservatorul de balet pentru copii ?
E o instituţie caritabilă regală.
Şi dacă o balerină adorabilă de opt ani
şi-ar dori să urmeze cursul de vară ?
Mi-ar face plăcere s-o sponsorizez.
Vorbeşti serios ?
E ca şi făcut.
Şi m-aş întoarce la timp pentru concurs.
Ne-am schimba la loc în noaptea dinainte.
Dacă chiar crezi că te ajută...
Deci... eşti de acord ?
Se spune că viaţa se întâmplă în timp ce-ţi faci alte planuri.
Fabulos !
Deci... ăsta e Chicago.
- Asta e casa mea. - Încântătoare.
El este Kevin.
Şi micuţa Olivia.
Ce comoară !
Aici e patiseria.
- Tu ai făcut-o ? - Da.
- Foarte impresionant ! - Mulţumesc.
Cele mai importante persoane sunt:
evident, Edward...
- OK. - Tatăl lui, George.
- Şi Caroline, soţia sa. - Da.
N-ai voie să uiţi.
Bun. Să ne uităm mai îndeaproape.
Bine.
Perfect, nu ?
Ceva mai bine.
Priveşte.
Bine.
Rău de tot !
Ce drăguţă e !
Aproape gata. Mai avem un detaliu.
Scuze, nu vreau spray de păr.
Vei învăţa să vrei.
Ce credeţi ?
Stacy De Novo. Care-i treaba ?
- „Care-i treaba ?” - Am exagerat, nu ?
- Cine e ? - Edward.
Pot intra ?
Un moment, te rog !
Chiar aşa par, din seriale britanice ?
Nu ştiu, mă străduiesc ! Ascunde-te !
Bine.
Ce ?
Un minut !
Ah ! Iată-te !
Iată-mă.
Reverenţă !
Te rog, intră !
Dacă-mi permiţi, arăţi minunat în roz.
Şi tu arăţi minunat.
Nu în roz, doar...
în general, ştii.
Deşi sigur rozul te-ar prinde foarte bine.
O iau drept compliment.
Sper că eşti mulţumită de apartament.
- Da, e ceva deosebit ! - Da.
- E vreo problemă cu canapeaua ? - Nu.
Nu, deloc.
- Te tot uiţi la ea. - Păi...
Am un ochi saşiu.
Da.
Nu mereu. Doar când obosesc.
Poate nu-ţi place, sau nu e comodă.
Nu, e foarte comodă !
Extrem de comodă.
De fapt, am aţipit pe ea. Am dormit buştean.
Buştean ?
Da, dragule. Un buştean regal.
E o expresie folosită în Montenaro.
Un buştean regal.
Pitoresc.
Păi... Suntem o ţărişoară pitorească.
Nu vreau să te reţin în faţa Spaniei.
Da, eu...
- Cred că ar trebui să plec. - Da.
Te du.
Spune-i şoferului să fie atent la pietoni.
Şi alte obstacole stradale.
Obstacole stradale ?
Ai fost genială !
Nici chiar genială.
Cu Edward ocupat cu întâlnirile lui sufocante,
ţie nu-ţi mai rămâne decât să discuţi despre vreme.
Dacă zici tu.
În buzunarul blugilor e un program pentru vizitatori.
Ţie nu-ţi rămâne decât să te ţii de el.
Corect.
Păi... ar cam fi momentul.
- Mult succes. - Şi ţie.
Şi îţi mulţumesc din adâncul inimii.
- Bună. - Bună.
Olivia credea că te-ai rătăcit.
S-a culcat acum o oră.
Am vizitat diverse.
Şi sunt multe de văzut.
Deci... ai luat şorţul ?
Şorţ...
Ah, şorţul cu pata !
Nu. N-am găsit unul pe măsura mea.
Stace, şorţurile au măsură universală.
Corect.
Voiam să spun că n-am găsit unul pe măsura
personalităţii mele.
Te-ai tuns ?
Da.
Sigur.
Cum să nu.
- Aşa, din senin. - Clar.
Te ştiu de 12 ani, nu faci nimic din senin.
Există o premieră pentru orice.
Se face târziu.
Bag şi eu cornu'-n pernă. Noapte bună.
Noapte bună.
„Cornu'-n pernă ?”
Lady Margaret chiar poartă asta noaptea ?
La întrebarea dacă poartă o pijama decentă în loc de una cu pantaloni,
răspunsul este da.
Deci...
Suntem doar noi două în următoarele două zile.
Într-adevăr.
Lucraţi demult pentru Ducesă ?
- De când era mică. - Şi vă deranjează că am făcut schimb ?
Păi...
Ducesa a fost dintotdeauna mai spontană.
Şi nu e potrivit să-mi exprim eu părerea.
Dar aveţi o părere.
Fata a trecut deja prin multe.
Şi-a pierdut ambii părinţi de mică.
Acum are responsabilităţi regale,
şi nici nu se cunoaşte pe sine.
Adevărul e că aş face orice pentru ea,
deci, în următoarele două zile,
voi face orice pentru dumneata.
Să-ţi aduc ceai proaspăt ?
Nu, mulţumesc. Îmi va fi bine aşa.
Da.
Cred că-ţi va fi.
Bună, dragă.
Doamnă Donatelli ?
Vin acum !
Tot tu eşti !
Sper că nu te-am întrerupt.
Nu, deloc.
D-na Donatelli s-a dus să aducă nişte ceai,
iar obiceiul în Montenaro este
- ... să porţi pălărie la ceai. - Chiar şi în pijama ?
Da !
Nu există excepţii, substituţii sau schimburi.
- Poftim ? - Codul bunelor maniere
... a fost întocmit, la noi, de un avocat cam cusurgiu.
Pot să te ajut cu ceva ?
Da, voiam să-ţi spun... Sper să înţelegi
că mi-aş dori să-mi pot schimba programul.
Nu-mi place să plec din scurt.
Înţeleg perfect.
Programul este important pentru un om organizat.
Sunt total de acord.
- Un scop fără un plan... - E doar o dorinţă.
Antoine de Saint-Exupéry.
Micul Prinţ.
Una dintre cărţile mele preferate.
Şi pentru mine.
Călătorie plăcută !
Mulţumesc.
Pe bune ?
Avem atâtea de făcut într-un timp atât de scurt !
Vino lângă noi, dragă.
Majestăţile Voastre.
Sper că ai dormit bine.
Cum nu se poate mai bine.
Vremea este deosebit de splendidă azi, nu ?
Dacă-ţi plac degerăturile.
Mă bucur mult să te văd, draga mea.
Am vorbit cu bucătarul despre meniul pentru petrecere.
Ce-i cu meniul ? Rogu-vă, spuneţi-mi.
E vorba de salată.
Bucătarul se gândea la un sos de arahide.
Îmi amintesc că aveai o rudă cu alergie,
dar nu mai ştiu cine.
Din partea mamei.
Familia Pembroke.
Lordul Percival ?
N-a murit primăvara trecută ?
Ba da !
A murit. De-a dreptul subit. Dragul de el.
Nu trebui să ne mai facem griji pentru dragul Percy.
Ştii ceva ? Nu-mi plac arahidele.
Atunci găsim noi altceva.
Eşti bine ?
Da. Doar...
surprinsă.
Speram să te bucuri că mă vezi.
Bineînţeles. Doar că...
N-ai plecat aseară la întâlnirea cu Spania ?
Edward a avut inspiraţia să se întoarcă
înainte să ajungă la aeroport.
Mi s-a părut că nu se cade să mă preocupe
problemele de stat în preajma nunţii.
Sunt hotărât să petrecem împreună cât timp putem
în următoarele zile.
Mirobolant !
Puteţi merge diseară la balul caritabil al adăpostului Sf. Andrei.
De două ori mirobolant !
Ceea ce-mi aminteşte că am ceva pentru tine.
Este cadoul tău de logodnă.
Sper să fie potrivită.
E foarte potrivită.
Extrem de potrivită.
Bun. Între timp, am vorbit cu Miles
şi ne aşteaptă la grajduri într-o oră.
Ne aşteaptă ?
Să ce ?
M-am gândit că o surpriză plăcută în dimineaţa asta
ar fi să ieşim la călărit.
Nu e cam frig pentru călărit ?
- Credeam că-ţi place aerul rece. - Da.
Îmi... place.
Dar mă tem pentru cai.
Stau în grajduri, sunt obişnuiţi cu frigul.
Bineînţeles că sunt... cei de aici.
Nu şi în Montenaro.
E mult mai cald acasă.
Parcă aţi avut o mare furtună de zăpadă anul trecut.
Am avut.
Teribilă.
Îngrozitoare.
Dar avem grajduri încălzite.
Păi...
- E plăcut pentru cai. - Da.
Ştii cum se zice.
Un cal încălzit e un cal fericit.
Şi nimic nu-i mai bun decât un cal fericit.
Dacă mergem la călărit, să mă schimb.
- Da. - Da, desigur.
- Frank ? - Domnule ?
Vreau să stai cu ochii pe Ducesă.
- Îmi pare... - Altfel ?
Altfel.
Bun. Avem ouă, clătite,
ar trebui s-ajungă.
E gata micul dejun !
Tu nu arzi mâncarea.
Cred că sunt emoţionată din cauza marelui concurs.
Mai bine ieşim.
- Splendid ! - Splendid ?
Splendid de super !
Stacy, ce ţi-ai făcut la păr ?
M-am tuns.
Am vrut să mai variez.
Te simţi bine ?
Super.
Vine şi tatăl tău cu noi ?
Tata s-a dus să ia cratiţa de sosuri
şi a zis că-ţi ia şi ţie un şorţ nou.
Super-duper !
Deci... unde mergem ?
Era un restaurant în piaţă.
Corect.
Piaţa.
De unde am cumpărat bradul, mai ştii ?
Aşa e ! Bradul !
Ştii ce, ia tu hainele şi spăl eu vasele, bine ?
S-a făcut.
Dăm mâna ?
Bine...
Stacy, telefonul !
STACY
Hai, Margaret, răspunde !
Alteţa Voastră avea probleme cu telefonul mobil ?
Nu. Nu-i nimic.
Doar că pică semnalul.
Vi-l împrumut pe-al meu ?
Nu, n-aş vrea să deranjez.
Nu deranjaţi.
Ducesa poate să dea telefoane şi singură, d-le De Luca.
Încercam să fiu de folos.
Atunci, puteţi duce astea la spălat.
Pe-acolo.
Rufele... Pentru Dumnezeu !
- Începem ? - Începem.
Bun.
Dumnezeule...
E vreo problemă ?
Deloc. Doar că... în Montenaro, caii sunt
mai scunzi, ca nişte ponei mai mari.
Dar nu e nicio problemă.
Niciuna.
Să-i dăm drumul !
Ţi-e bine ?
Ziceai că ai călărit la concursuri.
Sunt destul de competitivă, da.
E vina pantalonilor.
Or fi intrat la apă în spălătoria regală.
Nu vrem să se rupă.
Bun.
- Aşa. - Ştii, nu suntem obligaţi să facem asta.
Vai, nu.
Am programat să călărim, deci
asta vom face.
- Lasă-mă să te ajut. - Bine.
Gata ? Unu, doi, trei !
- A fost mai bine ? - Mult.
Bun. Bine.
În regulă.
Bine.
Poftim, să te ajut.
Mi-e bine aşa.
În caz de nevoie.
Ai...
ceva în ochi.
E încântător peisajul.
Da, este.
Aici vin când vreau să evadez.
Ai nevoie des să evadezi ?
Uneori, problemele statului sunt o povară.
Nu sunt prea grele atunci când le poţi împărtăşi cu cineva.
Mă îndoiesc că te interesează comerţul extern.
- De ce nu ? - N-ar trebui să te preocupe asta.
Pentru că nu mă duce mintea ?
Pentru că ai de planificat nunta.
Deci să mă limitez la lustruitul diademei...
N-am vrut să spun asta.
Cred că exact asta ai vrut să spui.
Se face foarte frig. Să ne întoarcem.
Margaret...
Alo !
Mă bucur c-ai răspuns.
Voiam să te sun.
Am avut mici probleme
- ... aici. - Ce-ai păţit ?
Salut, Prinţesă !
- Te-ai prins ! - N-a fost greu.
Eşti de acord, Liv ?
Glumeşti ? Mă distrez cu familia regală.
Şi mi-a spus Margaret despre bursa de balet.
Iar asta e super !
Mă bucur că ţi-e bine. Dă-mi-o pe Margaret.
Ne înţelegem de minune.
Bun, pentru că aici nu-i a bună.
- De ce nu ? - S-a întors Edward.
Mai taci... !
Nu glumesc.
Dar trebuia să fie...
Nu contează ce trebuia,
ideea e că s-a întors să stea cu tine. Cu mine.
Cu... nu ştiu, cu noi ?
Şi nu mi-ai spus despre balul de diseară.
- Nu ? - Nu !
- N-ai zis. - Mi-o fi scăpat din minte.
Trebuie să te întorci, repede !
Mă tem că nu pot.
- De ce nu ? - Cu toate pregătirile pentru bal,
... n-am cum să pătrund fără a fi văzută.
Oricum, pare că te descurci de minune.
Am făcut tumbă peste un cal !
Dacă încă n-a aflat Edward,
nu e nimic.
Nu ştiu dacă îmi mai reuşeşte.
Trebuie să fug. Cere-i d-nei Donatelli orice ai nevoie. Pa !
Stai...
- Am luat şorţul şi cratiţa de sosuri. - Super.
Mâncaţi în oraş ?
Stacy a decis să fie spontană de-acum înainte.
O s-o cred când o s-o văd.
- Serios ! - Bine.
Atunci să lăsăm baltă programul tău şi să ne distrăm.
Super.
Eşti sigură ?
Vă pot ajuta ?
Prinţul doreşte ca Ducesa să i se alăture în Biblioteca Portretelor.
O voi anunţa.
Domnule De Luca !
Doamnă Donatelli.
Astea merg la bucătărie.
Ce crezi ?
- E frumos. - Să văd.
Superb !
Ăla ce-ar vrea să fie ?
Rudolph !
Rudolph, renul-vampir ?
Bine, deşteapto. Să-l văd pe-al tău.
Crăciunul e despre dragoste.
Nu te ştiam aşa sentimentală.
Poate nu mă cunoşti aşa bine.
Ho, ho, ho !
- Crăciun Fericit ! - Uite, e Moş Crăciun !
- Du-te. Aştept să se usuce astea. - Hai !
Inima se bucură când vede îndrăgostiţi.
Cine, eu ?
- De ea ? - Îmi păreţi un cuplu perfect.
Suntem doar amici.
Nu e genul meu.
Eu n-aş fi atât de sigur.
Bună.
Tu ce ţi-ai dori de Crăciun ?
Să mă gândesc.
O pereche nouă de balerini,
un skateboard... şi o mamă nouă !
O să văd ce pot face. Zâmbeşte la aparat !
Staţi. Să facem poza cu toţii !
Da, desigur.
Are alură regală.
E bunica mea.
Pe colier are blazonul familiei ?
A fost moştenit generaţii la rând, de peste 300 de ani.
Sunt multe generaţii.
Bunica era cam rebelă. Avea păreri despre orice,
şi nu se sfia să le împărtăşească tuturor.
La Curte, era ceva inedit.
Pare că era avangardistă.
Curtea ar avea nevoie de cineva ca ea.
Deci... m-ai chemat ?
Da, aşa este.
Cred că-ţi datorez scuze.
Crezi că-mi datorezi scuze.
Nu eşti sigur.
De fapt, o ştiu.
Scuzele sunt importante.
Adevărul e că, la călărie, am fost...
total imbecil.
Vei fi soţia mea. Dacă ai o părere despre problemele de stat,
aş vrea s-o aud.
Scuzele sunt acceptate.
Mă bucur.
Margaret, ştiu că trebuie să-ţi fie greu.
Abia ne cunoaştem.
Vreau o căsnicie bună.
Avem...
datoria să fie bună.
Exact.
Ştii, ai ceva
ce nu observasem înainte.
Nu ştiu exact ce e.
Interesul pentru politica externă ?
Hai să zicem.
- Asta era tot ? - Da.
Te rog. Nu e nevoie de reverenţe.
N-am mai cântat cu un grup până acum.
Credeam c-ai fost cu Paul.
Da, Paul.
Aproape uitasem de el.
Dragul de Paul. Care ţi-a frânt inima ?
Corect !
Cred că e momentul să-l uit pe Paul.
Mă bucur că ai spus-o.
Pregătiţi-vă de anihilare !
Stai, ce ?
Două contra unul ?
Doamne, ţi-e bine ?
Nu ştiu, eu...
Arăţi...
Mulţumesc.
Iar tu arăţi...
Mulţumesc.
Mergem ?
Să mergem.
Stai. Papionul tău.
Poftim.
Ce-i aşa amuzant ?
Se pare că Alteţele Voastre s-au oprit sub vâsc.
O tradiţie prostească.
Nu putem să-i dezamăgim.
Ducesa e o femeie hotărâtă.
Asta-i şi trebuie Prinţului.
Majestăţile Voastre.
Arăţi uimitor, draga mea.
Mulţumesc.
Te-ai întrecut din nou pe tine, mamă.
Cei din Sf. Andrei vor fi încântaţi.
Câte familii locuiesc în adăpost ?
Nu ştiu exact. Destul de multe.
Au personal permanent, sau doar voluntari ?
Nu ne preocupăm de detalii, este treaba altor angajaţi.
Normal... Fireşte.
- N-am... - Am o idee.
- Da ? - Ce-ar fi să ne cânţi ceva ?
Vai, nu ! Mi-am ieşit din mână.
Prostii !
Aud că eşti foarte talentată.
Cine vrea s-o audă pe Ducesă cântând ?
Nu poţi refuza.
Ai trac ?
Cam aşa ceva.
Cântăm un duet ?
Colindul Clopotelor.
Tu cânţi clopotele, eu restul.
- Nu ştiu acordurile. - Sunt simple.
Astea patru note.
Bine.
Bravo !
N-a fost minunată ?
Ai văzut-o pe Ducesă ?
Cred c-am văzut-o pe Alteţa Sa
în foişor.
Mulţumesc.
Dacă-mi permiteţi, domnule...
Alcătuiţi un cuplu foarte frumos.
Amabil din partea dumitale.
Te căutam.
Edward, sper că îţi dai seama
că n-am vrut să-ţi jignesc părinţii, întrebând despre adăpost.
N-ai jignit pe nimeni.
Poate-ar fi mai bine să nu mai spun nimic.
Ar fi tare plictisitor.
De fapt, am aranjat o plimbare cu trăsura mâine dimineaţă,
doar pentru noi doi. Ca tu să poţi vorbi mai mult,
şi eu să pot asculta mai mult.
Nu cred că-i o idee prea bună.
Eu cred că-i minunată.
Apropo de idei minunate,
suntem aşteptaţi pentru primul dans.
Vai mie !
Nu prea mă pricep la dans.
Ştii ce se spune.
Ajută dacă exersezi.
- Aici ? - De ce nu ?
Şi apoi ce s-a întâmplat ?
Eram uzi până la piele.
Kevin poate fi tare imatur.
E foarte simpatic.
Kevin e ca un căţeluş.
Dacă eşti drăguţă cu el, se ţine după tine.
Mâine mergem în explorare.
Vizităm fântâna Sf. Nicolae.
Dar asta nu era în program.
Am aruncat programul.
De ce-ai face una ca asta ?
Da ?
Bună. Mi-am uitat pasta de dinţi. Mi-o împrumuţi pe-a ta ?
Sigur.
Unde e ?
E totul în regulă ?
Da. N-am nimic.
- Noapte bună. - Noapte bună !
L-ai văzut vreodată pe Kevin fără cămaşă ?
Pe Kevin ? Nu !
Dar Edward...
Edward arăta tare bine în frac.
Edward s-a născut în frac.
Deci... tu şi Kevin...
... nu sunteţi cuplaţi ? - Nu.
N-a mai avut pe nimeni de când a plecat mama Oliviei.
De ce întrebi ?
Sunt doar curioasă.
Păstrează-ţi calmul şi mergi înainte.
Şi tu la fel.
Fierbinte.
Domniţa mea.
Să mergem.
Acum, că suntem singuri,
îmi poţi spune adevărul.
Despre ce ?
Totul şi orice.
Hai să începem cu
părerea ta despre adăpostul caritabil Sf. Andrei.
Sf. Andrei ! Bineînţeles.
Păi, să fiu cinstită...
Este minunat să ţii un bal pentru a aduna fonduri.
Dar..
Dar trebuie să te implici mai mult.
- Cum ? - Vizitează adăpostul.
Cunoaşte oamenii.
Nu s-a mai procedat astfel.
Deci ar trebui făcut cât mai curând.
Parc-ai fi bunica.
O iau ca pe un compliment.
Se repezi către sanie
Către reni fluierând,
Şi cu toţii zburară Ca puful de scaiete-n vânt.
Nu e minunată ?
Le citeşte aşa copiilor.
Ducesa e tare specială.
L-am auzit exclamând
Îndreptându-se spre Lună:
Crăciun fericit tuturor
Şi o noapte cât mai bună !
- Da ? - E adevărat că sunteţi prinţesă ?
Încă nu. Dar voi fi, după ce mă căsătoresc cu Prinţul Edward.
Îl iubiţi ?
Foarte mult.
Aş vrea să fiu şi eu prinţesă.
Cel mai important pentru o prinţesă
este să-i pese de ceilalţi.
Dacă faci asta, în inima ta eşti deja prinţesă.
Vă rog, să-i mulţumim cu toţii Doamnei Margaret
pentru că a venit azi aici.
Mulţumim, Doamnă Margaret !
Cu mare plăcere.
Acesta e bradul vostru ?
Da, este.
Unde sunt cadourile ?
Nu avem buget pentru cadouri.
Dar banii de la bal ?
Sunt rezervaţi pentru cheltuieli de bază.
Mâncare, haine.
Deci copiii nu primesc jucării.
Jucăriile se găsesc greu.
Dar, de obicei, reuşim să găsim câte ceva
să le punem în ciorăpei în dimineaţa de Crăciun.
A fost o vizită bună ?
A fost foarte educativă.
Familiile de aici nu au
brad sau cadouri pentru copii.
Doar dacă nu ne ocupăm noi de cumpărături.
Şi de împachetat cadouri. Şi de copt.
Noi doi ?
De ce nu ?
Aţi făcut deja un gest, Alteţă.
Crăciunul nu se rezumă la un gest.
Avem după-masa liberă.
Păi...
E un proiect ambiţios.
Deci ar fi bine să ne apucăm odată !
Îmi cer scuze.
N-a fost un gest demn.
Nu-i nimic. Mie mi-a plăcut.
Frank, către cel mai apropiat magazin de jucării !
Un magazin de jucării.
Frederick's. Pe Strada Palmetto, Majestatea Voastră.
Frederick's.
FREDERICK'S MAGAZIN DE JUCĂRII
Strada Palmetto.
Ghidul indică fântâna ca fiind chiar în faţă.
Pot să-mi iau bomboane ?
Da. Poftim, ia-ţi câte vrei.
Ştii, legenda spune
că fântâna Sf. Nicolae nu îngheaţă niciodată,
datorită căldurii spiritului Crăciunului.
Presupun că-i un izvor subteran.
Îmi place mai mult legenda.
Ştii ceva ? Şi mie.
Mă scuzaţi, sunteţi Stacy De Novo ?
- Da. - Adam Delaney.
Revista Food Insider ?
Am auzit despre patiseria dvs din Chicago. Aş vrea să vă iau un interviu.
Bună ! Brianna Michaels.
Am câştigat concursul de anul trecut.
Frumos.
Se spune că anul ăsta sunteţi favorita în concurs.
Nu sunt doar eu.
Suntem o echipă.
Acesta e Kevin.
Ajutorul meu talentat de bucătar.
Kevin. Îmi spuneţi numele întreg, vă rog ?
Da, sigur. Kevin Richards.
Şi de când sunteţi în echipă ?
- De mult. - Foarte demult.
Da, desigur.
Mulţumesc.
Foarte bine.
Foarte drăguţ !
Mereu mi-am dorit unul.
Nu m-au lăsat părinţii.
N-ai voie să salvezi lumea de la invazii extraterestre ?
Dacă vrei să salvezi lumea de invazie,
ar trebui s-o faci diplomatic, nu prin război.
Da. Ne trebuie vreo 12.
Şi câteva dintr-astea.
Edward, uite ce au !
E un covoraş cu...
cercuri mari şi colorate.
N-ai mai jucat Twister ?
Ah, e un joc !
Scoate-ţi pantofii,
chiar acum !
Acum !
Ducesa a fost dintotdeauna altfel ?
Spuneţi-mi...
Prinţul a fost dintotdeauna atât de
obişnuit ?
Ascundeţi ceva.
Voi afla ce este.
Veţi căuta mult şi bine.
Mâna dreaptă, roşu.
Deci aşa se procedează în Montenaro.
Ai fost drăguţă să-mi cedezi interviul.
O meriţi.
Veniţi ! E un magazin de jucării !
N-am mai fost într-unul.
Poftim ?
Vrea să spună că n-a mai fost într-un...
magazin de jucării din Belgravia.
- Haideţi ! - După tine !
Bine.
Vai de mine !
- Poftim ? - Cercelul meu !
De la mătuşa Louise. L-am pierdut !
Da. Poate, dacă îl căutăm acolo...
M-am răzgândit. Hai să-l vedem pe Moşul !
- Da ! - Dar abia am fost la el !
Da, dar n-am prea apucat să vorbim.
Dumnezeule ! M-a luat...
cu leşin !
Întâi vrei cumpărături, acum vrei la Moşul.
Ce-i cu tine ?
- Hai, Liv. Spune. - Mă scuzaţi.
Nu vreau să vă deranjez. Mi s-a terminat benzina.
E o benzinărie mai jos, dar n-o pot împinge singur.
Puteţi ajuta un bătrân ?
Bineînţeles că da !
- Da, poftiţi. - Prea cald. Mulţumesc.
Staţi. Vă cunosc.
Aveţi un stand în piaţa mare.
Am închis devreme azi. Dureri de la reumatism.
Maşina e chiar afară.
Grozav ! Să mergem !
Bine !
Stai ! Cred că l-am văzut.
Iată-l.
- Era cât pe ce. - Da.
- V-aţi răcorit. Poftim. - Da.
Mă simt mult mai bine acum.
Uite, încearcă astea.
De unde-a învăţat o ducesă să gătească ?
De la tata.
Tatăl tău ?
Marele Duce de Montenaro făcea prăjituri ?
Cele mai bune din lume.
Ţi-e dor de el, nu ?
Nu sunt eu prea sentimentală, dar...
asemenea lucruri menţin în viaţă o bucăţică de trecut.
Ştiu ce zici.
Îmi plăcea mirosul de curcan gătit de Crăciun.
Mă jucam cu verii mei.
A fost demult.
Ai voie să te mai joci, uneori.
Nu-s prea sigur.
Eu sunt.
Bine.
Uite.
Staţi aşa.
Mai sunt câteva.
Pe-ăla l-am împachetat eu.
Alteţa Sa a împachetat singur ?
- Serios ? - Câteva. Am fost ajutat.
Împachetatul e parte din cadoul în sine.
Asta spunem în Montenaro.
Nu e prea demn de regalitate.
E oricând demn să fii amabil, Frank.
- Bun, mergem ? - Da.
Tu vezi ce se întâmplă ?
- Da. - Nu-mi place.
E ceva cu fata aia.
George... e ceva nou şi inedit.
Şi fiul tău pare să se îndrăgostească de ea.
Da... Presupun că asta e tot ce contează.
Ştii că asta e tot ce contează.
♪ Vă dorim un fericit Crăciun ♪
♪ Şi un An Nou cât mai bun ♪
♪ Vă dorim un fericit Crăciun ♪
♪ Şi un An Nou cât mai bun ♪
Mereu mi-am dorit unul !
Bun. Avem nevoie de cineva să ne apere galaxia.
Dacă eşuează diplomaţia.
Uitaţi ! Chiar sunt o prinţesă !
Majestatea Voastră !
Alteţa Voastră Regală şi Doamna Margaret
ne-au oferit atâtea de acest Crăciun !
Totul a fost ideea Ducesei.
A fost un gest plin de bunăvoinţă.
Asta e, Crăciunul e mai mult decât un gest.
De aceea, am decis ca eu şi Doamna Margaret
să avem tradiţia de a veni aici o dată pe lună, să vă cunoaştem pe toţi.
E minunat.
Mă scuzaţi.
Staţi sub vâsc.
Aşa este !
Cine vrea să joace Twister ?
Twister ? E preferatul meu. Hai, Frank.
Nu era în fişa postului, d-le.
Acum este. Haideţi.
Au fost cele mai gustoase spaghete din viaţa mea !
Dacă tot duci tu greul în concursul de mâine...
măcar atât să fac şi eu.
- Ieşim undeva în seara asta ? - Tu te culci.
Mâine începem devreme.
Mergem la Wembley la opt.
- Dar... - Pijama.
- Acum. - Mă poate înveli Stacy ?
Sigur.
Are mereu energie, nu ?
Aşa era şi mama ei.
Ţi-e dor de ea ?
Mă cunoşti mai bine de-atât.
Eu şi Karen n-am fost sortiţi.
La fel ca tine şi Paul.
Ai dreptate.
Nu eram.
Presupun că pleci în seara asta.
N-am de ales.
Mi-aş dori să poţi rămâne.
Şi eu.
Voi o veţi recupera pe Stacy,
iar eu îmi voi vedea de datorie.
Adică trebuie să faci chestii,
chiar dacă nu vrei ?
- Cam aşa ceva. - Nu e corect.
E complicat,
dar nu te voi uita, şi nici pe tatăl tău.
Veţi fi mereu speciali pentru mine.
Dar eşti sortită să fii aici.
Mă tem că nu decid eu aşa ceva.
Ar trebui.
Ştii, cred că ţi-a prins bine călătoria asta.
- Da ? - Adică...
Parcă ai fi altă persoană.
- Te rog ! - Vorbesc serios.
E ceva mai puţin...
intens la tine.
Nu ştiu.
Cât am stat aici...
Am făcut globuri de Crăciun.
Am cântat colinde.
Toate momentele astea cu tine.
Asta înseamnă viaţa.
E cel mai frumos lucru pe care mi l-ai spus.
E adevărat.
Deci...
- Ne uităm la un film de Crăciun ? - Sigur.
- La ce anume ? - La...
... cel cu Moş Crăciun !
Stace, toate sunt cu el !
Aşa e. Alege tu.
Ăsta.
UN PRINŢ DE CRĂCIUN
Preferatul tău ?
- Nu, al tău. - Corect.
Doar te tachinam.
Fac eu floricelele.
M-ai învăţat multe.
Cum să faci prăjituri şi să împachetezi cadouri ?
Cum să înţeleg oamenii şi cum să mă apropii de ei.
Ai o inimă bună, Edward.
Te vei descurca de minune.
Dacă îmi eşti alături.
E timpul să ne culcăm.
Voiam să-ţi ofer ceva.
N-am avut timp de împachetat...
dar e mai bine aşa.
Veritas, honoris, amare.
Adevăr,
onoare şi...
iubire.
Blazonul familiei.
Cel din tablou.
I-a aparţinut bunicii tale.
Margaret, ca să fiu cinstit...
eram îngrijorat în privinţa noastră.
A nunţii, a...
faptului că nu te cunoşteam.
Dar, după ziua de azi... nu mai sunt îngrijorat.
Chiar eşti Prinţul Fermecat.
- Am greşit cu ceva ? - Nu.
Nu.
Ai făcut totul bine.
Atunci, ne vedem dimineaţă.
Îţi vei vedea ducesa dimineaţă.
Nu poţi să nu plângi la un final fericit.
Finalurile nu sunt prea fericite.
Ce e, Stace ?
Nu ştiu. Sunt doar...
sentimentală din nou.
Probabil din cauza filmului.
Apropo de sentimentalisme...
Nu-mi lua gâtul.
Ţi-am luat ceva.
Dar încă nu e Crăciunul.
- Nu e pentru Crăciun. - Dar pentru ce e ?
E în ciorăpelul tău.
Deschide-l.
Ce părere ai ?
E cel mai frumos cadou primit vreodată.
Îţi mulţumesc mult.
Se poate ?
Ştiu că...
suntem prieteni de atâta timp.
Dar, în aceste
ultime zile, mie...
mi s-a părut c-ar fi mai mult.
Cel puţin...
din partea mea.
Cred c-ai simţit-o şi tu.
- E ceva în neregulă ? - Nu.
Da.
Eu sunt de vină. N-ar fi trebuit să fac asta.
- E-n regulă. - Nu.
Nu e.
Ne putem preface că nu s-a întâmplat ?
De ce ?
Te rog.
Ai încredere în mine în privinţa asta.
Da, sigur.
Cum spui tu.
Mulţumesc.
Noapte bună.
Aştept afară.
Mulţumesc.
Ai apucat să faci tot ce-ţi doreai ?
Aproape.
Te-ai înţeles bine cu Edward ?
Da. E totul pregătit pentru nuntă.
Splendid.
Ştii, Edward chiar e special.
E atent.
- E blând. - Amicul tău, Kevin, e adevăratul prinţ.
Kevin e... Kevin.
E unul la un milion.
Nu, Edward e cel care...
Te-ai îndrăgostit de Edward !
Şi tu te-ai îndrăgostit de Kevin !
Asta nu era în plan.
Nu era.
Deci, ce facem ?
Nimic.
Tu redevii Ducesa, iar eu
voi fi în primul avion spre Chicago, după concurs.
Cred că-ţi aparţine.
Ce ?
Chiar tu eşti ?
Chiar eu.
Chiar eşti tu.
Chiar aşa dezamăgită eşti ?
Nu. Mă bucur mult că te-ai întors.
Doar că mi-aş fi dorit să poată rămâne Margaret.
Şi trebuie să se mărite cu prinţul ăla urât,
care probabil miroase a naftalină.
În primul rând, Prinţul nu miroase a naftalină.
Şi clar nu e urât.
Dar cum a fost ?
De vis.
Drăguţ.
Amuzant.
Cineva pare îndrăgostită rău de Prinţul Naftalină.
Ştiu doar că azi avem un concurs important, deci...
Trebuie să ne concentrăm, bine ?
Da ?
Am o chestiune urgentă pentru Rege.
Ce-l priveşte pe Rege mă priveşte şi pe mine.
E ceva foarte delicat.
Trebuie să vorbesc direct cu Alteţa Sa Regală.
Înţeleg.
Ar fi tare păcat să-ţi pierzi slujba chiar de Crăciun, nu ?
- Dar... - Dă-mi plicul, Frank.
Sau preferi să-mi înmânezi demisia ?
Nu.
Majestatea Voastră.
Frank,
avem o problemă la ţevile din toaleta de lângă birou.
Te uiţi dumneata, te rog ?
Ar fi o onoare, Majestate.
- Am pregătit baia, Alteţă. - Mulţumesc.
Scuzaţi-mi francheţea,
dar nu păreţi o logodnică prea fericită.
Nu fericirea mea contează.
E datoria mea.
Să nu uit. D-ra De Novo mi l-a dat pentru dvs.
E un dar de la Edward.
Veritas, honoris...
amare.
- Adevăr, onoare, iubire. - E ciudat,
... dar nu scrie nimic despre datorie.
Remarcabilă.
O asemănare remarcabilă, nu credeţi ?
E patiser în concursul de la Wembley.
Mie-mi pare că arată a prinţesă.
Doamnelor şi domnilor, vă rog
să vă aşezaţi pe poziţii şi să luaţi loc. Începe concursul.
- Suntem gata de treabă. - Grozav !
Stace, noaptea trecută...
Hai să discutăm în avion, bine ?
- Da. - Bine.
Bună ziua şi bun-venit
la ediţia nr. 56 a Concursului internaţional de patiserie de Crăciun.
Cei mai buni patiseri din lume
au cinci ore să prepare cel mai spectaculos tort de Crăciun.
Doar unul va câştiga.
Şi concursul începe...
acum !
Dragă !
Cum se simte sfioasa mireasă ?
Foarte bine, Majestatea Voastră.
Edward ne povestea aventura voastră la adăpost, de ieri.
Înţeleg că aţi făcut fericiţi mulţi oameni.
A fost magnifică.
Un lider înnăscut.
Mă declar tare impresionat.
Mulţumesc, Majestatea Voastră.
Ştiţi, nu mă simt prea bine.
- Sper că nu-i ceva serios. - Nu, doar oboseală.
Edward, fii amabil,
îmi luaţi locul, tu şi Margaret, la concursul de patiserie de azi ?
Am de acordat nişte distincţii
şi nu mă simt în stare.
Da, ne-ar face plăcere.
E vreo problemă, draga mea ?
Eu...
nu ştiu dacă avem timp.
Evident că avem.
Dar... nunta...
Îmi imaginez că personalul se descurcă.
Mă scuzaţi un moment ?
Mai mult aur ! Cu sclipici.
Nu e înmormântare, e Crăciunul !
- Ne mai trebuie floricele. - Mă ocup.
S-au răcit etajele ?
Mai stăm cinci minute.
- Mă apuc de cremă. - Da.
- Kevin ? - Doamne !
- Cum să zdrobesc fructele ? - Va trebui s-o faci de mână.
- Hei, te descurci tu. - Bine.
Ne descurcăm noi.
Te-am căutat peste tot.
Am ieşit la aer.
Mă îngrijorai.
Te rog, nu.
Margaret, nu ştiu ce s-a întâmplat.
Orice-ar fi, dacă n-ai chef să oferim panglici fără sens,
spune-mi, şi nu va trebui s-o facem.
Nu, trebuie să mergem.
Dar...
Mai întâi, trebuie să-ţi spun ceva.
Sună grav.
Chiar este.
Este despre adevăr şi onoare.
Dar, mai ales, despre iubire.
Opt, şapte,
şase, cinci,
patru, trei,
doi, unu...
Timpul a expirat !
Bravo !
Frank, trebuie să ajungem rapid la Wembley.
- Va fi interesant. - Mai taci, Frank !
Prezentarea e incredibilă.
Decoraţiunile sunt deosebite.
- Mulţumesc. - Crema e interesantă.
Pireul nu este atât de fin pe cât speram.
Dar are o aromă minunată.
Felicitări !
WEMBLEY STUDIO DE FILM
Mulţumesc.
Juriul a decis.
Pe locul al treilea...
este Zachary Brackman din München, Germania. Bravo, Zachary !
Pe locul al doilea este...
Brianna Michaels, din Beverly Hills, SUA !
Bravo, Brianna !
Şi, pe primul loc...
Câştigătoarea
ediţiei nr. 56 a Concursului internaţional de patiserie de Crăciun este...
Stacy De Novo, din Chicago, SUA !
Bravo, Stacy !
Deoarece Regina Caroline
nu a putut fi prezentă, premiul va fi înmânat
de către Prinţul Edward al Belgraviei şi logodnica sa,
Ducesa Margaret de Montenaro.
Câştigătorii să vină pe scenă pentru ceremonia de decernare. Mulţumesc.
Cui îi trebuie o medalie stupidă ?
Cred c-ar trebui să plecăm.
Eşti nebună ? Stace, e momentul nostru !
Dar vom pierde avionul...
Mă duc pe podium şi vii cu mine.
- Hai. - Doamnelor şi domnilor,
... Prinţul Edward şi Ducesa Margaret !
Începem...
Ce se întâmplă ?
Dacă-ţi spun, nu mă crezi.
Încearcă-mă.
Cred că pot explica eu.
Sunt...
- Sunteţi două ? - Nu.
Nu. Dar credem c-am putea fi rude
printr-un strămoş prin alianţă.
- Vărul Cecil. - Da.
Avem nevoie de puţină intimitate.
- Să mergem în culise. - Perfect.
Să mergem.
Îmi explică cineva ce se petrece, vă rog ?
Este vina mea.
Cum aşa ?
Am vrut doar să ştiu cum ar fi să fiu o fată obişnuită.
Măcar pentru câteva zile.
Când am văzut-o pe Stacy,
mi-a venit ideea, pur şi simplu.
- V-aţi schimbat între voi ? - Da.
Ai fost cu Margaret în ultimele două zile.
Iar Stacy a fost cu Prinţul.
Îmi pare rău.
Nu credeam că lucrurile se vor complica atât.
E şi „complicat” un cuvânt.
Dar asta nu e totul.
Ce altceva mai e ?
Îmi place să fiu obişnuită.
Urăsc lumina reflectoarelor.
Edward are nevoie de o parteneră care să preia frâiele. Cu o inimă bună.
Căreia îi e destinat să fie prinţesă.
Cineva precum Stacy.
Staţi, eu ?
N-am plănuit toate astea,
dar cred c-am aflat că sunt o fată obişnuită.
Iar fetele obişnuite...
se îndrăgostesc de băieţi obişnuiţi.
Ca tine.
- Dar nu eşti Stacy, eşti... - Margaret Delacourt.
Ducesă de Montenaro.
Nu trebuia să te măriţi cu Prinţul ?
Ştiu că e zăpăcitor, dar...
Doamna Margaret încearcă să-ţi spună că te iubeşte.
Nu vă enervează asta ?
De fapt, deloc.
Pentru că o iubesc pe ea.
Stacy scoate ce-i mai bun din mine.
Aşa cum tu scoţi ce-i mai bun din mine.
Nu te-ai supărat pe mine ?
Pe... noi ?
Dacă, la final, rămân cu femeia pe care o iubesc,
atunci sunt foarte fericit.
Şi intenţionez să rămân fericit toată viaţa.
Nu... Edward, eu...
Nu te pot lăsa s-o faci.
Stacy, aşteaptă !
Trebuie... să vorbim.
Ce-ar fi să discutăm la un film şi-o ciocolată caldă ?
Avem o întâlnire.
Sărut-o, tati !
Stacy, te rog, opreşte-te !
Edward, nu mă poţi iubi pe mine.
- Cine zice ? - Nu e bine.
Lucrurile merg conform planului.
Viaţa e conform planului, iar...
asta nu a fost ceva planificat.
- Deci spui că nu mă iubeşti. - Nu asta spun.
N-am iubit vreodată pe cineva atât de mult ca pe tine.
Nu renunţ aşa uşor la tine.
Nu sunt ducesă sau prinţesă,
am... o patiserie în Chicago.
Şi poţi păstra asta.
Îţi mutăm patiseria aici.
- Nu putem. - Atunci îţi deschizi alta, aici.
Poţi coace după pofta inimii.
Doar să fim împreună.
E o nebunie.
Nu e.
Nu înţelegi ?
Stacy, eşti destinul meu.
Acesta era planul. Am fost meniţi să fim împreună.
Nu poţi vorbi serios !
Stacy De Novo,
dacă încă mă mai iubeşti peste un an...
te măriţi cu mine de următorul Crăciun ?
Fireşte că mă mărit cu tine.
Da !
Bine !
- Da, drăguţă ? - Acum chiar sunteţi prinţesă, nu ?
Da, este.
Pare că se îndeplinesc dorinţele de Crăciun.
Nu arunci buchetul ?
Deci... ce faci de Anul Nou ?
N-am niciun plan.
De ce ?
Ar fi bine să păstrezi buchetul.
Un Crăciun cât mai fericit !
Unuia...
şi tuturor !
Crăciun fericit !
SubRip by D3athD3al3r @ Myself Team
Subtitrarea: Crina Caliman